Ochranný svaz autorský je neziskové občanské sdružení, které zastupuje autory hudby, textaře a nakladatele v otázce správy jejich autorských práv. V současnosti OSA zastupuje asi 7000 českých skladatelů, textařů, hudebních nakladatelů a dědiců autorských práv. Na základě mezinárodních smluv zastupuje OSA kolem milionu zahraničních autorů.
Na odměny ve výši průměrného českého platu dosáhne zhruba 260 ze 7 000 zastupovaných autorů.
Co OSA řeší a co neřeší?
OSA prodává licence nejen pro veřejné produkce (koncerty, festivaly), ale i pro vysílání a přenosy (TV, rádio), prodeje nahrávek a v některých případech pro audiovizuální díla, tedy např. filmy. Naopak OSA se vůbec nezabývá notovými záznamy, ani jejich půjčováním.
![](http://www.hrajucesky.cz/wp-content/uploads/2017/10/OSA-historie.jpg)
Historie ochrany autorských práv sahá v českých zemích až do 19. století. OSA vznikl v roce 1919. Od té doby se jakožto sdružení několikrát transformoval. V současné době je OSA občanské sdružení, které je ze zákona pověřeno správou autorských práv.
Peníze inkasované za užití skladby, ke které OSA prodal licenci uživatelům, se rozdělují autorům, případně nakladatelům a dědicům autorských práv. Tento proces se děje na základě takzvaného rozúčtovacího řádu, který je zveřejněn na webových stránkách OSA (přímý odkaz na dokument zde).
Komu jdou peníze z prázdných CD?
Příjmy autora tvoří dvě složky: příjmy z takzvaných identifikovatelných a neidentifikovatelných zdrojů. Identifikovatelné příjmy dostane autor na základě počtu užití jeho díla, tedy podle počtu přehrání jeho písničky na koncertech, v rádiu atd. Neidentifikovatelné příjmy pocházejí z peněz, které uživatelé zaplatili při zakoupení prázdných nosičů a přístrojů určených k rozmnožování. Cena licence je totiž rovnou započítaná do ceny těchto nosičů (např. prázdných CD), aby uživatelé měli automaticky možnost nahrávat na tyto nosiče chráněný obsah a nemuseli řešit koupi licence dodatečně.
Peníze z neidentifikovatelných zdrojů se rozdělují autorům poměrně podle toho, kolik utržili z příjmů identifikovatelných. Jednoduče tedy, ten autor, jehož písničky jsou např. v rádiu hrané víc, dostane podle toho víc i z neidentifikovatelných příjmů.
Pravidla, kterými se v současnosti OSA řídí, si autoři vybojovávali a upravovali po mnoho let. Je na každém z autorů, jakým způsobem je odhodlán tato pravidla ovlivňovat.
Tento text vychází z tištěné příručky Muzikantův průvodce byrokracií, kterou vydal Svaz autorů a interpretů (SAI). Můžete si ji zdarma vzít v backstagei SAI a Muzikus stage na letních festivalech, nebo si o ni napsat na sai@sai.cz